Tekstet af NG Serier Bedst på www.NXTGN.org
I tusinde år, har jeg været væk fra verden, mig Dinah.
- Hvor er Dinah? - Jacobs eneste datter.
Og her på dette hellige sted, lærte jeg hemmelighederne og visdommen -
- og mine mødres kærlighed. - Hvor tager vi hen?
- Det er Shechem, hvor kongen bor. - Hun er det mægtigste orakel i Canaan.
- Hej mor. - Hun skar i dig!
- Sådan mærker Rebecca sine slaver. - Det eneste -
- vi har tilfælles, er min far og ham mistede du.
- Det vil du også. - Hans navn er Shalem, og han er kongesøn.
- Forelsket? Du har lige mødt ham. - Min søn har ægtet din datter.
- Hvor blev jeg ikke spurgt? - Nævn din pris, og jeg betaler.
- Du spørger en dreng til råds? - En dreng, der kan se ting, du ikke kan.
- Kræv forhuden af Shechems mænd. - Jeg accepterer dine krav.
Jeg forstår ikke, hvorfor Shalem går med til det.
- Han må elske dig meget højt. - Vi får vores hævn, -
- og far vil aldrig overse os igen.
Tekstet af NG Serier
Dinah!
Nej, nej! Shalem.
Nej!
Nej! Nej!
Lad os gå.
- Far... - Er det Simon og Levi?
Tag hende.
- Hvad er alt det? - Ikke mere end der skyldes os.
Dinah!
- Hvad har I gjort? - Dinah?
- Er hun kommet til skade? Er hun død? - Ingen af delene.
- Hvis blod er det? - Shalems.
Og kongens og alle mænd i Shechem. De er alle døde.
Vi gav dem et andet snit. Lidt højere og dybere end det første.
- Har I myrdet dem? - Du ville have en brudepris.
- Nu har de betalt den. - Hvad med den pris vi betaler?
Denne stamme? Din familie? Har du nogen ide om hvilken skam, -
- der rammer os? - Der er ingen mænd, der kan slås imod os.
Og du tror det betyder, der ikke kommer et opgør?
Vi er færdige her. Vi skal afsted, hurtigt!
Bilah, hjælp min mor med at tage sig af Dinah.
Resten af jer, pak lejren ned!
Vi vil altid være flygtninge, vanæret i Guds øjne.
Dig...
Monster!
Simon, stop!
Jacob!
Jeg kalder dig ved navn, da jeg ikke længere kan kalde dig far!
- Jeg kender dig ikke! - Dinah, det var ikke hans kniv, -
- der dræbte Shalem. - Nej, det var hans stolthed.
Hans arrogance, gudsfrygtende ære, der krævede der var en kniv!
Den der forlod Shalem og alle andre mænd i sengen, -
- med feber og ukampdygtige. - Jeg anede ikke, hvad Simon og Levi ville.
Og alligevel lader du dem leve, når de har min mands blod på hænderne.
Hvad vil du have jeg gør? De er mine sønner.
Og jeg er kun en datter, -
- hvilket betyder, jeg ikke er andet end din ejendom.
Intet i forhold til tabet af dit navn eller dit land.
En sand datter ville vise mig respekt og vente på min tilladelse.
Og ikke opføre sig som en tæve i løbetid.
- Har nogen bragt skam, er det dig. - Du hævner synd, med større synd!
Der var ingen synd! Vi var gift!
Dine sønner har nedslagtet retfærdige mænd.
Hvordan kan det ikke give dig kvalme!
Jeg forbander dig til et liv uden fred, uden lykke -
- og alt du har kært, vil du tabe.
Du er ikke længere min far, -
- og dette er ikke længere mit hjem.
Lad hende gå.
Var det sådan du ville du gøre det godt med dine brødre igen?
- Ved at forråde mig? - Nej, jeg havde intet med det at gøre.
Jeg så dig med blod på hænderne, mens du så hvad de gjorde ved mig.
Jeg troede du var død!
Det er jeg!
Dinah!
- Hvor tager du hen? - Tilbage til Shechem.
- For at begrave min mand. - Og efter det?
Jeg ser dig aldrig igen, gør jeg?
Jeg tager dig altid med mig, mor.
Uanset hvor jeg tager hen.
Du må prøve at holde noget suppe nede.
Vi har stadig en lang rejse forude. Du skal bruge dine kræfter.
Mit hvide sjal, det Shalem gav mig, hvor er det?
Jeg fik det taget væk. Det var gennemblødt i hans blod.
Jeg er syg. Lad mig være i fred.
- Gør jeg det, dør du. - Så lad mig dø.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor?
Hvad betyder det for dig? Alt du har elsket, -
- tog mine brødre fra dig. - Nej, ikke alt.
Stop.
Stop!
Det er ikke denne tur, der gør dig syg.
Du er med barn.
Det er derfor, du skal drikke denne suppe, -
- og derfor skal du holde dig i live, -
- så at vi sammen, kan bringe Shalems søn ind i verden.
Hvilken verden er det?
Den jeg voksede op i, Egypten.
Uger senere, ankom vi til byen Thebes, -
- hvor dronningens bror, bød os velkommen til hans palads, -
- for at vente til på mit barns fødsel.
Du klarer det så flot, Dinah.
Pres!
Dinah, træk vejret. Din søn er her næsten.
- Mor. - Det er okay, jeg er her.
- Jeg er bange. - Det ved jeg, du er.
Det var jeg også. Du skal presse nu, min skat.
- Pres. - Mor.
Træk vejret. Du klarer det så flot, Dinah.
Det varer ikke længe nu.
Træk vejret, Dinah. Træk vejret. Du skal presse nu, min skat.
Pres. Pres! Pres!
- Meryt, hvad er det galt? - Barnet har ikke flyttet sig.
Dinah, vågn op, barnet har brug for dig.
Du må åbne dine øjne, min skat, for at hjælpe ham. Han er din søn.
Giv mig spejlet.
Hans skulder sidder fast. Giv hende kniven. Han skal bruge plads.
- Vi finder en kirurg. - Der er ikke tid, han mister luft.
Lav et nedadgående snit. Når hans skulder er ude, skal du...
Gør det nu! Skær! Skær!
- Han... - Vågner nu.
Jeg kalder dig Bar-Shalem.
Han er stærk, som sin mor.
Ligesom min mor. Tak, Meryt.
Vi gjorde det sammen, min ven.
Fra hvad jeg så, er du en bedre jordmoder end jeg, og jeg er god.
Min tante Rachel lærte mig det.
Jeg skulle være det. Engang.
Prøv at hvile dig lidt.
Jeg kommer senere og kigger til dig.
Se, Shalem. Se vores smukke søn.
Hvordan har han det?
Hvad er det, Meryt?
- Hvor er Bar-Shalem. - Hans navn er Re-Mose -
- og her i Egypten er han min søn. Meryt, forlad os.
Nej.
Du gjorde det godt, min skat. Du var fantastisk.
Sønnen du har bragt min familie og mig, vil være prins af Egypten -
- og er dig evigt taknemmelig. - Jeg forstår ikke.
Han vil vide, du gav ham liv. Intet andet.
Du bliver her i paladset, som hans barnepige og det er du taknemlig for.
Hvad? Hvorfor gør du det?
- Jeg er hans mor. - Hvis du vil være i hans liv, -
- siger du intet til ham, om hvad der skete i Shechem, -
- og du vil aldrig tale om dine brødre.
Du kan ikke holde ham fra mig. Jeg vil se ham.
Jeg vil se min søn.
Han bliver bragt til dig, så snart han vågner og skal mades.
Men jeg advarer dig igen, Dinah.
Hvad han lærer om sin far, lærer han fra mig.
Hvis du taler om hans fortid, -
- hvis du kalder Bar-Shalem, bare én gang, -
- mister du ham for altid.
Gå ikke... Vent. Nej.
Nej...
Nej!
Find dem.
Gå! Gå!
Åben!
Hjælp mig!
- Herovre! - Nej... Nej...
Nej, nej, nej. Gør det ikke.
Gør det ikke! I må ikke!
Dit egoistiske lille fjols.
Selv hvis du havde overlevet, hvilket slags liv -
- ville du så give ham, alene og fattig?
Ville du have han skulle blive tigger i stedet for prins? Er det hvad du tror -
- Shalem ønskede for hans søn? - Nej.
Han ville have ønsket, han skulle være hos hans mor.
Med mig, kvinden han elskede.
En kvinde, som med et ord fra mig, kunne slås ihjel, for at kidnappe en royal søn.
Tro mig, jeg har dømt mænd, for langt mindre.
Reglerne har ændret sig, Dinah.
Du tjener mig nu, hvor du tager dig af min søn.
Du har kun adgang til barneværelset, når det er nødvendigt og aldrig alene.
Nej!
Og du sover i de underjordiske kamre, med resten af slaverne.
- Hvor mange? - Tre, de sidste fem dage.
Måske når regnen kommer, er heldet med os.
Jeg tænker, at Gud viser mig den rette vej, -
- men jeg frygter at selv han, har forladt mig.
Alt jeg har tilbage, er dine drømme. Hvad fortæller de dig?
At vi må fortsætte.
Tegnene peger nordvest. Jeg kan ikke sige hvorfor.
Måske er der nogle forbandelser, som vi ikke skal kunne undslippe.
- Ser du hende nogensinde i dine drømme? - Det er lang tid siden.
Enten skjuler hun sig for mig, ellers er søsteren jeg elsker, død.
Hvor mange gange lytter han til Joseph, før han indser det ikke nytter noget.
De eneste der tjener penge, i dette forladte land, -
- er slavehandlerne. - Så lad os lave en handel.
Dinah, du bør hvile. Du er ikke kommet dig helt.
- Jeg har det fint. - Hun har ikke ret til dette.
- Hvilke valg har jeg? Han er min søn. - Og hun stjal ham fra dig.
Er det ikke straf nok?
Hvad skete der mellem jer, der kunne få hende til at gøre sådan noget?
Det er ligegyldigt nu. Jeg forlader ham ikke, Meryt.
Han er min søn. Han er alt, jeg har tilbage.
Kom og arbejd med mig. Jeg har mere end jeg kan nå.
- Nej. - Du har en evne, Dinah.
- Jeg så det, den nat Re-Mos blev født. - Jeg sagde nej.
Jeg er ikke den længere.
Jeg ved du mener det godt, men dette er mit liv nu.
Uanset mine lidelser gennem dronningens hænder, blev jeg hel igen -
- på de få dyrbare øjeblikke, hver dag med min søn.
Han var miraklet, der holdt mig i live.
For ham, kunne jeg klare alt.
Fandt du ham?
Kun hans kappe.
Vilde dyr må have dræbt ham og slæbt hans lig væk.
Min dreng.
Min smukke dreng.
Nej... Nej!
Min dreng!
Se der, det er et sejlende skib.
- Kan du se noget? - Jeg kan se et sværd, et lille et.
Du vinder ingen slag med det.
- Det er et fint sværd du har der. - Jeg bliver kriger, ligesom min far.
- Så bliver bestemt en stor en. - Så du ham nogensinde kæmpe?
- Reddede han dig i en kamp? - Nej, men jeg har set hans ar.
Han havde et lige på benet og et på skulderen, så jeg ved, han var tapper.
Jeg ville redde dig. Jeg ville ikke være bange.
Alle store krigere bliver bange, og der kommer modet fra.
Nej!
Du har allerede reddet mig. Den dag du blev født.
- Allerede dengang var du en kæmper. - Hvad kæmpede min far for?
- For dem han elskede. - Ligesom mor og onkel?
- Ja. - Re-Mose.
- Farvel. - Tid til at komme ind.
Kommer mor.
Han er en fin dreng, og selvfølgelig glad for sin mor.
- Han elsker dronningen højt. - Jeg talte ikke om hende.
- Jeg ved ikke hvad du har overhørt. - Det har jeg ikke. Han har dine øjne.
Og lægger tømre typisk mærke til sådan noget?
Det kommer an på øjnene.
Måske skulle du være mere opmærksom på dit arbejde og ikke folk omkring dig.
Måske.
Ma.
- Ma. - Re-Mose.
- Hvad er der? - Mor siger, jeg skal væk.
Den plan kan ikke ændres. Han rejser til Memphis og trænes som skriver.
Hans skæbne skal han bestemme, og ikke dig.
Hvis Re-Mose læser under vesiren, bliver han en vigtig mand med magt.
Hvis du elsker ham, lader du ham gå, til livet han fortjener.
- Ma! - Kommer Re-Mose.
- Werenro? - Dinah.
Jeg kan ikke blive længe.
Hvorfor er du her? En danser i Egypten?
Rebecca er i live og ville henrette mig, hvis hun fandt mig.
- Flygtede du? - Så langt jeg kunne.
Ligesom dig. Dinah, jeg er virkelig ked af, hvad din brødre gjorde ved dig.
- Og til Joseph. - Joseph?
Simon og Levi hævnede sig på ham. De solgte ham som slave, til et slaveskib.
Rebecca så det i hendes syn.
Hvad med mine mødre? Så du noget til dem?
Hvis hun gjorde, sagde hun ikke noget til mig.
Men uanset om de led, er de overlevere. Og det er du også.
Pas på dig selv, Dinah.
Jeg er så stolt af dig, Re-Mose. Du skal lære så meget.
Og tænk på de historier, du har til mig når vi ses.
Kan du ikke tage med mig?
Du må være modig, min søde dreng, og jeg er altid med dig.
Lige her.
- Hvor mange år, til han kommer tilbage? - Så mange som det kræves.
Du frigives af dit arbejde for mig -
- og fra dette palads som dit hjem.
Min arbejde var for min søn og ikke til dig.
Dette var aldrig mit hjem.
Jeg undrede om... Undskyld, kender du nogen der har...
Jeg har hørt du havde et værelse til leje? Nej, vent.
Jeg beder dig.
Hvad kunne dette købe mig?
I tre år holdt jeg mig for mig selv, dyrkede mine urter -
- og håbede at Re-Mose kom tilbage.
Brug disse til grødomslaget og resten i en stærk te.
Hvilken dag. To fødsler og den anden var tvillinger.
- Jeg kunne have brugt din hjælp. - Jeg er sikker på du klarede det.
- Jeg siger bare... - Du har sagt det i flere år.
Det var noget andet, da du passede Re-Mose, nu kan du bruge din evner som jordmoder.
Jeg har fortalt, det var i mit tidligere liv, som jeg har efterladt.
Hvis jeg er ubarmhjertig, er du stædig.
- Så stædig som disse urter. - Og hvilke af disse urter, skal du bruge?
Fennikel.
Er der noget nyt om Re-Mose?
Der er gået tre år og jeg tænkte, at han måtte have sendt...
- Den unge herre er stadig på skole. - Sender han noget, ved du hvor jeg er.
Ja, det har du sagt mange gange.
Det er okay. Bare hvil et øjeblik.
Tak.
- Hvor langt er du henne? - Hvordan vidste du det?
Jeg er vokset op i en stamme fuld af kvinder. En var altid gravid.
- Man lærer at se tegnene. - Jeg har blødt lidt.
Det er ikke usædvanligt. Jeg kan give dig nogle urter.
- Det hjælper. - De siger, du er en heks fra ørkenen.
Hvis det at helbrede tandsmerte og mavesmerter, -
- gør mig til en heks, så skal man ikke være bange for mig.
- Tag disse. - Tak. Mit navn er Ahouri.
En tjener under min tjeneste, tilbragte engang et år i fængsel.
Han fortalte mig, at han delte celle med en mand, der kunne tyde drømme.
En mand, der kunne spå om fremtiden.
Talte han om dig?
Den samme drøm har plaget mig i flere måneder nu.
Fortæl mig, hvad den betyder og jeg skåner dit liv.
Du er fremmed, er du ikke? Hvad er dit navn?
- Slaver har ikke navne, min konge. - Du fødselsnavn så.
Før du kom til Egypten.
Joseph.
Dinah!
Min kone Ahouri. Der er noget galt.
- Hvor længe har hun været i gang? - Hele natten.
En plads syd for markedet. Find huset, hvor Meryt bor og sig jeg har sendt dig.
Gå!
Ahouri, hør på mig. Din baby ligger forkert.
Jeg må prøve at vende ham og det kommer til at gøre ondt.
- Hvor er hun? - Jeg ventede, men hun kom aldrig hjem.
Jeg bad naboerne sende hende herhen. Dør hun?
Hun har ingen kræfter tilbage. Vi må finde en måde at give hende det på.
Døtre af Inanna. Vores allesammens mægtige mor, -
- vi takker dig for dine velsignelser. - Er der nogen?
Jeg skal bruge hjælp. Ahouri har givet op. Hun skal bruge vores styrke.
- Vi er her med dig, Ahouri. - Du er ikke alene.
- Jeg ved, du kan klare det.
Gudskelov. Min kone er derinde med Dinah.
Hun skal bruge din hjælp.
- Meryt! - Hun er klar. Vi skal bruge klodserne.
Ahouri, du skal sidde op. Sådan der.
Du skal presse en sidste gang.
Er du klar?
Ezri, vil du se din datter?
Gå, gå indenfor.
Den nat, hvor de kom ind i byen -
- og dræbte Shalem og kongen, og alle andre mænd de kunne finde.
De døde alle sammen ved mine brødres hænder, og de gjorde det i mit navn.
- Det har du har båret på, alle de år? - Og jeg troede, at hvis jeg bare, -
- kunne være en anden.
Hvis jeg kunne begrave min mødres stemmer, -
- ville den pige jeg var, også blive begravet -
- og jeg ville ikke føle noget.
Hvad jeg så du gjorde derinde, det er hvem du er.
Ikke en prinsesse eller en slave, -
- men en kvinde med styrke og hvis den styrke er født af dine mødre -
- og det røde telt, er det de ting du aldrig kan vende ryggen til.
Selvom Meryt sagde de ord , var det Leah jeg følte ved min side, -
- og jeg vidste hun aldrig rigtig havde været væk.
Min mødre havde givet mig en gave og jeg skulle give den videre.
Efter Ahouris datter fødsel, -
- spredte rygtet sig i Thebes, om den fremmede jordmoder.
Hvis de stadig troede jeg var en heks, var de glade for min hekserier.
Også...
Syv år efter jeg sagde farvel til Re-Mose, -
- blev jeg kaldt hen til paladset.
Jeg skulle have givet dig dette, for lang tid siden.
Han elskede dig virkelig.
Jeg skulle ikke have ladet dig lide.
Du skulle ikke tage skylden, -
- for det dine brødre gjorde.
Tilgiv mig.
Rolig. Vi er gode igen.
Ma.
Re-Mose...
Jeg er her, mor.
Min søde, smukke dreng.
Jeg er ked af, jeg gav dig væk.
Ked af så mange ting.
Jeg hørte dig tale med Ma.
Hvad mente du med hendes brødre?
Er det sandt?
De mænd der myrdede min far, var dine brødre?
Du har fået nok sorg i dit hjerte, for en enkelt dag.
Svar mig!
Ja.
Og jeg plejede at tro du bare var slave, -
- men du er meget lavere den det.
Du har morderes blod i dine årer, hvilket jeg også har.
- Re-Mose, nej, jeg beder dig. Min søn. - Rør mig ikke.
Og kald mig aldrig det igen.
Jeg blev i Thebes af en enkelt grund og nu var den grund taget fra mig -
- og da Meryt sagde til mig, at der var brug for en jordmor ved floden, -
- i kongernes dal, kiggede jeg ikke bagud, men fremad for at møde hende.
Hurtigere! Kom i gang!
Og der var i gravbyggernes by, at jeg begyndte igen.
Arbejd hårdere!
Rejs dig! Rejs dig!
Nej, stop! Hun bør ikke lave dette arbejde, hun er gravid.
- Og hvad rager det dig? - Jeg er jordmoder.
Helt alene herude?
Ser ikke ud til, du er nogens kone.
Stop! Hun er med mig!
Hvordan det, tømrer?
Træet vi skærer til gravene skal smøres.
Jeg bad hende tage olien med.
Fjern hende fra mig!
Hvad glor du på? Afsted!
Vend dig ikke om.
- Men... - Gå!
- Vi kan ikke efterlade hende. - Du kan ikke hjælpe, hvis du er død.
Er du klar over, hvilken farer du sætter dig selv i?
- Os begge! - Jeg bad dig ikke om hjælp.
Nej, som jeg husker det, var dit sidste råd til mig, at jeg skulle passe mig selv.
Heldigt for dig, jeg ikke fulgte det.
- Hurtigere! Afsted! - Hvad bringer dig til dalen?
- Jeg troede du tjente dronningen. - Hun er død. Jeg bor her nu.
Med din søn? Drengen jeg så dig med den dag.
- Jeg kan gå alene, tak. - Du har ondt, jeg lader dig ikke gå alene.
- Og jeg har intet at skulle sige. - Jo masser, ligesom du plejer.
Hun kunne dø.
Hun dør nok alligevel under fødslen. Det gør de fleste slaver.
Så jeg skal acceptere det og intet gøre?
Jeg siger, vil du ændre ting, er der bedre måder. Gå ikke fra mig!
- Jeg bor her! - Hvad sker der?
- Du bløder. - Det er ikke alvorligt.
- Det kunne det have været. - Kender I hinanden?
- Nej. - Ja.
- Vi har lige mødt hinanden. - For anden gang.
- Og du har stadig ikke fortalt dit navn. - Det er Dinah.
- Og du er? - Benia.
Det ser ikke dybt ud.
Min tømrerbutik er lige oppe af vejen. Hvis jeg kan hjælpe med noget.
Hold dig ude af problemer, Dinah.
Tak, Meryt.
Undskyld mig! Undskyld mig!
Hvad...
- Hvad laver du her? - Meryt hyrede mig til at lave taget.
- Meryt er væk for i dag. - Det ved jeg.
Det skal være færdigt, når hun kom tilbage, -
- og det er nemmere, hvis ingen distraherer mig.
Det er sjældent, at se en lotus blomstre midt i byen.
Endnu sjældnere at se en lavet ud af perler. Den er smuk.
Du virker overrasket.
Jeg er undrer mig over, at en mand der kan lave den, reparerer tage.
Vil også have mad. Der er ikke meget profit i at lave ting, kun kongen har råd til.
Ser ud til du også har et talent.
Min kone drømte altid om at have en have, ligesom denne.
Hun døde af flodfeber efter vi blev gift.
- Jeg beklager. - Det er længe siden.
Det er aldrig lang tid nok.
Hvorfor taler du aldrig om ham? Din søn?
Jeg skal have dette hen på markedet.
Jeg kan ikke tage i mod dette.
Jeg arbejder.
Hvis du ikke vil have det, så stil det på bordet.
Undskyld, jeg ville ikke...
Det er okay.
Dinah...
Nej, Benia. Jeg er ødelagt.
Jeg kan ikke være andet.
Jeg mistede min søn, jeg mistede min mand.
Gør det ikke, jeg beder dig. Du vil ikke have dette...
- Hvad laver du? - Kigger på min kone.
Hvis du kigger meget længere, kommer du for sent på arbejde.
Jeg kan ikke gøre for det. Du er en svær kvinde, at forlade.
Så lad være.
De næste år var de sødeste i mit liv.
Dagene gik roligt og det, -
- at de var forskel på dem, var en stor gave til mig.
Ingen af os talte om navnene på vores døde elskede og som respekt for det, -
- lod de os leve i fred, -
- og placere vores hjerter i hinandens forvaring.
Det var mere end nok.
Vi leder efter den udenlandske jordmoder.
Åben døren!
Den udenlandske jordmoder!
Åben døren!
- Send hende ud. - Hvad vil du hende?
Vi skal tage jordmoderen til vesirens palads i Thebes.
- På hvis ordre? - Min.
Re-Mose?
Benia, det er min søn. Hvornår kom du tilbage til Thebes?
Da vesiren flyttede dertil for et år siden. Jeg er hans skriver.
- Hvad vil han med din mor? - Hans kone skal føde.
Hun har aborteret to gange og døde næsten af en dødsfødsel.
Min mester frygter for hende og sendte mig for at finde Thebes bedste jordmoder.
Alle snakkede om den udenlandske kvinde med gyldne hænder og sendte mig herhen.
Havde jeg vidst det var dig...
Undskyld forstyrrelsen.
- Gå. - Re-Mose, vent.
Hvad du end mener om mig, finder du ikke en bedre jordmoder.
Tag mig med dig, og jeg sværger jeg vil tage sikkert imod din mesters barn.
As-Naat? Jeg er Dinah.
Jeg er her for at hjælpe dig igennem det.
Denne er sikkert også død. Hvis det er sådan, så lad mig dø med ham.
Din baby i live. Han hviler, forud for rejsen.
Jordmoderen er ankommet, visir. Hun er med din kone nu.
Sørg for hun ikke fejler.
- Er der noget nyt? - Intet godt, er jeg bange for.
Og jordmoderen... Er hun så god som det siges?
Ikke så vidt jeg kan se, men hun har holdt pigen i live og dét er et mirakel.
Luk øjnene, luk øjnene og træk vejret.
Hør på mig, hvor jeg kommer fra, var det tradition at føde i et rødt telt -
- og alle kvinderne i lejren kom, -
- de holdt hinanden i hænderne og messede stille.
Velsignede moderen med kærlighed og deres styrke.
Kan du mærke dem omkring dig?
Pres! En til, en til. Træk vejret.
Det er en dreng.
En smuk, smuk dreng.
Mester, du har en søn.
- Skal du afsted allerede? - Mit job er fuldført.
Jeg bliver en nat, hvis du har brug for mig, -
- men jeg er sikker på, du hurtigt kommer dig.
Hvordan kan jeg nogensinde gengælde det?
Elsk ham godt.
- Er der noget andet du mangler? - Nej, det er fint.
Du kan fortælle din mester, hans søn er stærk og sund.
Det er dig, jeg vil tale med. Vesiren er dig yderst taknemlig.
Han holder en festmiddag om en uge, for at fejre fødslen.
Han ville blive beæret, hvis du kom.
- Æren er min. - Du er velkommen til at blive her.
Det er... Jeg vil gerne have du bliver.
Det vil jeg også gerne.
- Din mand... Er han god ved dig? - Benia.
- Meget. - Det er jeg glad for.
Undskyld, jeg ikke var. Tingene jeg sagde den dag, -
- undskyld mig, jeg tog fejl.
Nej. Nej, du var ung, -
- og havde fået en forfærdelig sandhed at vide.
Hvorfor gjorde de det?
Grådighed, jalousi, hævn.
De overbeviste dem selv om, at jeg var blevet skændet. De kunne ikke tro, -
- at en prins ville ægte en hyrdes datter -
- men det gjorde han og vi elskede hinanden dybt.
I alle de år, hvorfor sagde du det ikke?
Jeg fik forbud i mod det.
Dronningen krævede min stilhed, hvad angik min fortid og din.
Hvorfor gik du med til det?
Du gjorde det, for at være sammen med mig?
Det var den eneste måde, hun lod dig blive. Som tjener.
Re-Mose, du var alt hun havde tilbage, af hendes søn.
Og hver gang hun kiggede på mig, så hun min brødre som tog alt fra hende.
- Og dine lidelser var ligegyldige? - Mine lidelser er ovre.
Vi er sammen igen.
Ikke flere hemmeligheder.
Der er stadig så meget jeg ikke ved.
Hvad vil du gerne høre?
- Alt. - Jeg er ude af træning.
Jeg lytter.
Min mors navn var Leah.
En dag, da Rachel hentede vand.
Du kan vente her hvis du vil. Jeg henter noget vin.
Tak.
Joseph...
Dinah?
Joseph.
Jeg... Jeg anede ikke.
I flere år forbandede jeg vores brødre, for hvad de gjorde ved mig, -
- indtil jeg indså Guds formål med det.
At bringe mig til Egypten, så jeg kunne forudse hungersnøden, som ramte folket.
Drømte du det?
Nej, faraoen gjorde. Jeg fortolkede den for ham, -
- og derfor fik jeg en plads der kunne redde dem, der ellers ville sulte, -
- inklusiv vores familie.
Jeg flyttede dem til Egypten for flere år siden, for at redde dem for hungersnød.
Og du har set dem? Vores mødre?
Rachel døde, da hun fødte en søn, Benjamin.
Han er fin ung mand.
- Og Leah? - Da jeg sidst så Judah, sagde han -
- at hun døde for tre år siden.
Stille, i søvn, omgivet af hendes niecer og børnebørn.
Og hvad med dig søster? Har du fundet fred?
Jeg har fundet en mand der elsker mig og nu har jeg fundet min søn.
Og min kære bror, jeg længe troede var død.
Joseph.
Joseph!
Så det er sandt. Du er Joseph af Canaan.
Det er længe siden.
Og du har gemt dig lige siden, bedt til ingen kender til blodige hænder.
Hvad vil du gøre, når der er to, der kan afsløre dig.
Skære halsen over på mig, som du gjorde på min far.
Nej! Nej!
Re-Mose, lyt til mig! Joesph havde intet at gøre med din fars mord.
Det var vores brødre, Simon og Levi.
- Er det hvad han siger? - Det er hvad jeg ved.
Du har hørt, at din mester rejste sig ud af slaveriets hænder.
Og det var Simon og Levi, der placerede ham der.
De stjal Josephs liv, som de stjal mit og dit.
- Nej! Vent, vent! - Henret ham.
- Nej, vent! Joseph! Joseph... - Henret ham!
Nej! Nej!
- Joseph, jeg beder dig. - Jeg har intet andet valg.
At true en visirs liv, er en forræderisk handling, som straffes med døden.
At spare ham, svækker min autoritet.
Barmhjertighed er et tegn på styrke, ikke svaghed.
Store mænd kan ikke tåle at være barmhjertige. Ikke når de har lidt som mig.
Gud testede mig, Dinah. Han tog alt fra mig, -
- min menneskelighed, min stolthed, alle jeg elskede, til jeg kun havde min tro.
Det er, hvad jeg overlevede på og derfor satte han mig her.
Hvor er din tro nu? At du kunne dræbe din nevø af frygt?
- Re-Mose, er dit blod. - Som han ville skære ud fra min hals.
Som han troede du havde gjort til hans far.
Tror du, at du er den eneste der har betalt prisen?
Hvad med Re-Mose lidelser? Hvad med mine?
Hvad med vores mødre? Hvad med alle familierne i Shechem?
Det må stoppe.
Nok blod er spildt, på grund af det Jacob startede -
- og du må være den, der sætter en stopper for det.
Han er min søn, Joseph.
Min søn. Hvad ville du gøre?
Hvad hvis det var din søn? Ville du ikke have han blev mødt med barmhjertighed?
Og hvordan ved du, at dette ikke er endnu en af Guds prøver.
Jeg kan ikke svare på det.
Så er du måske ikke så stor en mand, som du tror.
Han bliver henrettet i morgen tidlig.
Hvor meget tid har vi?
Det ved jeg ikke. Jeg bliver hos dig, til det er overstået.
Jeg går ud fra, du beder om at være modig.
Ligesom du gjorde da jeg var dreng, da jeg forlod dig første gang.
Tilgiv mig, for at forlade dig igen.
Jeg er så ked af det. Ma, jeg ved ikke, hvad jeg lavede.
Du søgte retfærdighed for den far, du aldrig kendte.
Det er ikke noget at være ked af.
Du skulle have kendt ham, Re-Mose -
- og hvis det var mine brødres synder, der tog ham, -
- så var det min egen synd, for ikke at give ham dig igen, -
- for at lade en enkelt dag gå, uden at fortælle dig om den mand han var.
Hvor meget han elskede mig og ærede mig.
Hvor meget jeg ser af ham i hans søn.
Re-Mose, din far var så smuk som, -
- solnedgangen, som du er opkaldt efter og dagen du blev født, -
- navnet jeg gav dig, da jeg holdt dig til mit bryst, -
- var Bar-Shalem. Søn af solnedgangen.
Jeg behøver ikke sige, du skal være tapper.
Du er som din far, -
- og han er den tapreste mand, jeg nogensinde har kendt.
Der sejler et skib om to dage.
Jeg har arrangeret, at du kan rejse nordpå af søvejen.
Du rejser under et andet navn, med et brev, der sikrer at du kan arbejde der.
Du kommer aldrig tilbage til Thebes.
Tak onkel. Det er mere end jeg fortjener.
Nej, Re-Mose. Det er det ikke.
Tak.
- Vi ser hinanden igen. - Det ved jeg.
Hvilket navn gav du ham?
Det han bad om.
Bar-Shalem.
Du spurgte efter mig.
Jacob er døende.
Vores brødre siger, han ikke overlever årstiden og han kalder på sin børn.
Jacob har været død for mig i flere år og jeg for ham.
Han var vred og ikke ved sit sande jeg, men jeg ved, han græd over tabet af dig.
Græd han, da jeg lå for hans fødder, dækket i Shalems blod?
Hvorfor skulle jeg trøste en mand, der ikke trøstede mig?
Af samme grund, som du bad mig tilgive Re-Mose.
Fordi det er på tide, at dette slutter.
Jeg har spurgt efter din mand. Han venter på dig i gården.
Det er dit valg, Dinah.
Du kan gå nu og tage med ham hjem, -
- eller du tage med mig, og møde vores far -
- og det liv vi begge mistede.
- Det skal nok gå. - Du ved det.
- Hvad vil han mig? - Jeg tager med dig.
- Nej, jeg kan ikke. - Dinah.
Nej, jeg vil ikke høre mere om Jacob. Mit hjerte er med dig nu.
Det ved jeg.
Tror du ikke jeg kan se den smerte, du stadig bærer?
Og indtil du har helbredt det, kan ingen trøst jeg tilbyder, være nok.
Gå. Find din fred.
Og så kan jeg tage dig hjem, og elske dig resten af vores dage.
Stedet hvor Re-Mose skal hen... Bliver han glad der?
Nordkysten er smuk. Han bliver forelsket i havet. Det gør alle.
Men ikke dig?
Det er anderledes, når man krydser det i lænker.
Ja, det er det.
- Du må have været lige så bange som mig. - Jeg kan ikke huske at have været bange.
Kun fortabt og meget alene.
Gud talte aldrig til mig, som han gjorde til dig og Jacob.
Guds vilje er ikke i ord, Dinah. Det er i hvad, vi bliver.
Selvfølgelig, talte han til dig. Han gjorde dig til mig.
Benjamin.
- Bror. - Hej, Ben.
Det var godt du rejste. Vi hørte først om det i går.
Det er Dinah og hendes mand Benia.
- Velkommen, begge to. Jeg er... - Rachels søn.
Jeg kan kende hendes ansigt alle steder.
Hvordan har far det?
Der er ikke længe igen. Hans forstand er næsten væk, ligesom hans syn.
Nogle gang genkender han en stemme, men han vil sikkert ikke kunne huske din -
- eller vide hvem du er.
Gå.
Judahs kone bad mig give dig denne.
Hun sagde, at Leah ønskede du havde en.
Leah? Men dette var din mors ring.
Rachel gav den til hende, den nat Benjamin blev født.
Leah gik med den resten af hendes liv.
Så de fik endelig fred.
Måske var det hendes måde at fortælle dig, -
- at hun døde med et tilgivende hjerte -
- og ønskede det samme for dig.
Rachel?
Er det dig?
Hvorfor forlod du mig?
Jeg kan ikke holde det ud.
Min elskede.
Hvil dig bare.
Den stemme.
Jeg kender den fra nogen.
Det er mig, far. Det er Dinah.
Dinah.
- Ja. - Jeg havde en datter der hed Dinah.
Men jeg mistede hende.
Jeg kan ikke huske hvordan.
Hvordan mistede jeg hende, Rachel?
Hvordan mistede jeg min lille pige?
Det er ligegyldigt nu.
Det er ligegyldigt.
Bliver du ved mig?
Indtil jeg falder i søvn.
Ja, ja.
Luk dine øjne.
Jeg er lige her.
Jeg er lige her, far.
Dinah, vi håbede du kom til os.
Jeg er Judahs kone, Tola og dette er min døtre, Kiri og Vania.
- Velkommen tante Dinah. - Vi er så glade, for endelig at møde dig.
Du må være træt. Kom, sæt dig.
Hvor vi har hørt alt om dine historier, her i det røde telt.
Tante Rachel fortalte bedst den historie. Hyrdens datter, der ægtede prinsen.
Når jeg bliver forelsket, bliver det ligesom det.
Ser du? Du var aldrig væk, min søde pige.
- At huske, at elske hinanden... - Det er vores gave.
En gave at videregive.
Leah talte om dig hver dag. Hun stoppede aldrig med at tro, at du var i live.
- Vi forestillede os, hvor du boede. - Var det et palads?
Mit liv i Egypten er ikke så rigt som det. Jeg har en have -
- og om natten visner blomsten, dens parfume dvæles.
Drømmer du stadig, Joseph?
Nogen gange.
Hvad ser du?
Håb.
Jeg er klar.
Lad os tage hjem.
Egypten elskede lotusblomsten, fordi den aldrig dør.
Det er det samme, når mennesker elskes.
Sådan kan noget så ubetydeligt, som et navn, -
- to stavelser, en høj og en sød, -
- opsummere de utallige smil og tårer og drømme -
- om et menneskeligt liv. - Dinah!
Tekstet af NG Serier
Bedst på www.NXTGN.org